Ви хто? — видихнув Науменко і сполотнів.
Йому вочевидь ішлося конкретно про Андрія, але той повернувся до своїх супутників і театрально їх представив:
— Оці, як їх… Чума, війна, голод! Одне слово, завершується коло, ясно?
Науменко нервово лигнув.
— Камо грядеши! — врочисто підсумував Андрій. — Ангел засурмив, кінь блідий і все таке. І часу — до заходу сонця! Інакше геєна вогненна