Vores menneskelighed består af historier, eller i mangel af ord og narrativer af vores forestillingsevne: Det, jeg ikke helt bogstaveligt selv mærkede, fordi det skete for dig og ikke mig, kan jeg forestille mig, som om det var mig, eller føle med, selvom det ikke var mig. Og dermed er vi forbundne, dermed er vi ikke adskilte. Disse historier kan ties ihjel, og de stemmer, der kunne vække empati, kan blive overdøvet, miskrediteret, censureret, gjort til noget, der ikke må siges eller høres. Diskrimination er oplæring i ikke at identificere sig med eller føle empati med andre, fordi de i en eller anden forstand er anderledes, oplæring i at tro på, at forskelle er alt og fælles menneskelighed intet.