Vera u Boga nikom nije donela štetu. Naučiće se redu i poštovanju. Odagnaće zlo iz duše. Jednog dana to može samo da im pomogne da budu bolji ljudi
Jelena Cvetkovićhas quoted6 months ago
On se nije poveravao nikom. U sebi je osećao dovoljno dubok, bistar i jak izvor snage koji ga je pokretao i davao smisao njegovom životu
Suzanahas quoted4 months ago
A opet, pita li ljubav za mesto prvog susreta? I zar se može roditi iz nečeg drugog do slučajnog, nepredviđenog i nenamernog susreta?
Jelena Cvetkovićhas quoted6 months ago
– Noći su najrizičnije. Tada se svačije telo prirodno opusti, pa i bolesnikovo. A onda popušta i odbrana organizma od bolesti.
ilicvalentina05has quoted10 months ago
Žorž Mate je poslednji put sklopio oči 2010, u svojoj osamdestoj osmoj. Bilo je to 15. oktobra, baš na dan u kojem se dogodio akcident u „Vinči“.
Nemanja Grcichas quoted3 months ago
Znaju li ovi bezbrižni ljudi šta znači bolest, i to ovakva? – setio se u jednom trenutku Grujica. – Koliko li je sreće samo u tome da si zdrav... Kad pođeš ujutro na posao i ne misliš da odande, možda, nećeš da se vratiš.
Nemanja Grcichas quoted3 months ago
Pomoć unesrećenom jeste najviši oblik kosmičke uloge čoveka.
knjigomankaaahas quoted6 months ago
Čemu ratovi, atomska bomba i razaranja kad se ljudi, u stvari, vole? Kakav je to apsurd
Jasna Prokovićhas quoted8 months ago
Ako je neko znao šta je mladost, to je bio on. Ne misliš o rizicima. Živiš kao da život ima samo početak.
Jasna Prokovićhas quoted8 months ago
– Ljudi, zar je moguće da nekom pokloniš koštanu srž, a onda mirno odeš kući i nikad više ga ne vidiš? – prekinuo je ćutnju Petar. – Čemu ratovi, atomska bomba i razaranja kad se ljudi, u stvari, vole? Kakav je to apsurd.