бо він у нас чоловік з ученою головою, говоре так, що і з десятьма простими головами не розжуєш
Obloko Obletchkohas quoted2 years ago
Стрий шумів по кам'яних бродах і пінився по закрутинах.
b0206958304has quoted2 years ago
він без нього ні чарки горілки, ні ложки борщу до рота не піднесе
StarkMaxhas quotedlast year
Прокип Шкурат – обыватель из за Лопапи.
Одарка – жена его.
Уляна – дочь иx.
Алексий – помещичий крестьянин.
Павло Кандзюба – обыватель из-за Харькова.
Стецько – сын его.
Осип Скори к – отставной солдат.
Тымиш – обыватель из Заиковки.
Девки, подруги Уляны.
QuietWookiehas quoted5 months ago
своїм кирпатим носом вона чує, як у небі млинці печуть
Irina Shevchenkohas quoted2 years ago
— Я б обсадила черешнями двір, щоб і твого голосу не було чуть. — Чому ж так? — Хто тебе знає, чи ти гордий, чи ти пишний, чи гордо несешся? Я не знаю, чи ти мене вірно любиш, чи з мене смієшся.
Irina Shevchenkohas quoted2 years ago
— У мене свекруха люта змія: ходить по хаті, полум’ям на мене дише, а з носа гонить дим кужелем. На словах, як на цимбалах грає, а де ступить, то під нею лід мерзне, а як гляне, то од її очей молоко кисне.
Irina Shevchenkohas quoted2 years ago
Мелашка зітхала. Вона почутила, що рідна мати і б’є, та не болить, а свекруха словами б’є гірше, ніж кулаками.
Irina Shevchenkohas quoted2 years ago
Мелашка з матір’ю пішла в садок, жалілась на свекруху й свекра, виплакала всі сльози, що зібрались за всі жнива, і полила ними материн садок. Мати стояла під вишнею та й собі плакала
Irina Shevchenkohas quoted2 years ago
Минуло чимало років після панщини. Громада трохи заворушилась і почала встоювать за свою вигоду, за своє громадське право